Alice în Ţara Minunilor
Cum se ajunge în Ţara Minunilor
Peste dealuri sau pe sub ele
Sau chiar în spatele copacului
Când norii trec rostogolindu-se
Se duc departe şi părăsesc cerul
Unde este Ţara de dincolo de insule
Pe care oamenii nu o pot vedea
Unde poate să fie
Unde se duc stelele
Unde este luna nouă
Trebuie să fie undeva
În după-amiaza însorită
Alice în Ţara Minunilor
Unde este drumul către Ţara Minunilor
Peste dealuri sau aici sau acolo
Mă întreb unde
"Şi mult mai târziu s-au obişnuit...
... cu uzurparea şi cucerirea.
Edwin şi Morcar,
conţii de Mercia şi Northumbria,
au declarat pentru el.
Şi chiar şi Stigand..."
Alice !
Ascult.
"Şi chiar şi Stigand,
arhiepiscopul de Canterbury,
a fost de acord să se întâlnească cu William...
... şi să-i ofere coroana.
Conduita lui William a fost..."
Alice !
Fii drăguţă şi acordă atenţie lecţiei tale de istorie !
Îmi pare rău dar cum ar putea cineva să acorde atenţie
unei cărţi fără poze în ea ?
Draga mea copilă, sunt o grămadă de cărţi bune în lumea asta...
... fără poze.
În lumea asta, poate.
Dar în lumea mea,
cărţile nu ar fi altceva decât poze.
Lumea ta ? Ce absurditate.
- Absurditate ? - Încă odată, de la început.
Asta e, Dinah !
Dacă aş avea o lume a mea,
totul ar fi absurd.
Nimic nu ar fi ceea ce este...
... pentru că totul ar fi ceea ce nu este.
Şi în mod contrar, ce este nu ar fi,
iar ce nu ar fi, este.
Înţelegi ?
În lumea mea, nu ai spune "miau".
Ai spune, "Da, domnişoară Alice."
Aşa ai face.
Ai fi exact ca oamenii.
Şi toate celelalte animale la fel.
În lumea mea...
Pisicile şi iepurii
Ar sta în căsuţe la modă
Si ar fi îmbrăcaţi în pantofi şi pălării şi pantaloni
Într-o lume numai a mea
Toate florile
Ar avea superputeri speciale
Ar sta şi ar vorbi cu mine ore întregi
Când sunt singură
Într-o lume doar a mea
Ar fi păsări noi
O mulţime de păsări
Drăguţe şi prietenoase
Toată lumea ar avea o duzină de păsări albastre
În acea lume a mea
Aş putea asculta
Murmurul unui pârâu
Şi aş auzi un cântec pe care l-aş putea înţelege
Continuu să-mi doresc
Să poată fi aşa
Pentru că lumea mea ar fi
O ţară a minunilor
Dinah, e doar un iepure...
... cu vestă şi ceas.
Am întârziat, am întârziat !
Asta e ciudat.
Unde ar putea întârzia un iepure ?
Vă rog, domnule !
Am întârziat, am întârziat !
La o întâlnire foarte importantă
N-am timp să spun "Bună ziua !" La revedere !
Am întârziat, am întârziat !
Trebuie să fie important,
ca o petrecere sau ceva.
Dle. Iepure, stai !
Nu, nu, nu. Am depăşit termenul.
Chiar sunt într-o încurcătură
N-am timp să spun "La revedere !" Bună ziua !
Am întârziat, am întârziat !
Vai !
Ce loc aparte pentru o petrecere.
Ştii, chiar nu ar trebui...
... să facem asta.
Până la urmă,
nu am fost...
... invitate.
Iar curiozitatea conduce de obicei...
... la probleme !
La revedere, Dinah.
La revedere !
După asta,
nu am să-mi mai fac probleme...
... din cauza căzutului pe scări.
Dumnezeule.
Ce ar fi dacă aş cădea...
... chiar prin centrul pământului...
... şi aş ieşi pe partea cealaltă
unde oamenii merg cu capul în jos ?
Dar asta e prostesc.
Nimeni...
Domnule Iepure !
Aşteaptă !
Te rog !
Ciudat şi din ce în ce mai ciudat.
Îmi cer iertare.
E destul de bine.
Dar m-ai cam răsucit.
Destul de bună, ce ? Răsucire... de clanţă.
Vă rog, domnule.
O răsucire bună merită o alta.
Cu ce te pot ajuta ?
Caut un iepure alb.
Aşa că dacă nu vă deranjează...
Iată-l !
Trebuie să trec.
Îmi pare rău, eşti mult prea mare. Pur şi simplu de netrecut.
Vreţi să spuneţi imposibil.
Nu, de netrecut. Nimic nu este imposibil.
De ce nu încerci sticla de pe masă.
Masă ?
Citeşte directivele
şi vei fi direcţionată direct...
... în direcţia corectă.
"Bea-mă !"
Mai bine să mă uit întâi.
Pentru că dacă cineva bea mult dintr-o sticlă inscripţionată "otravă"
cu siguranţă nu va fi de acord cu altcineva, mai devreme sau mai târziu.
Poftim ?
Îmi ofeream singură nişte sfaturi bune.
Dar...
Are gust de...
... tartă de cireşe.
Cremă de ou.
Ananas.
Curcan fript.
Dumnezeule !
Ce am făcut ?
Aproape că te-ai stins precum o lumânare.
Uite ! Sunt exact la dimensiunea potrivită.
N-are nici un folos.
Am uitat să-ţi spun.
Sunt încuiat.
Nu !
Dar desigur, tu ai cheia aşa că...
Ce cheie ?
Nu-mi spune că ai lăsat-o acolo sus ?
Ce mă fac ?
Încearcă cutia, fireşte.
"Mănâncă-mă !" Bine.
Dar Dumnezeu ştie ce va face asta.
Ce ai spus ?
Puţin din aia te-a dus drum lung.
Eu nu cred că e amuzant.
Acum nu o să mai ajung niciodată acasă.
Haide acum.
Plânsul nu o să ajute.
Ştiu,
dar eu... eu... chiar nu mă pot opri.
Nu te ajută.
Asta chiar nu te ajută deloc.
Tu ! Tu de sus.
Opreşte-te ! Opreşte-te, am spus !
Uite !
Sticla.
Sti...
Vai !
Chiar îmi doresc să nu fi plâns atât de mult.
Viaţa de marinar este o viaţă pentru mine
Cât îmi place să navighez peste marea săltăreaţă
Şi absolut niciodată nu fac vreun lucru pentru vreme
Pentru că vremea nu face niciodată nimic pentru mine
Viaţa de marinar este o viaţă pentru mine
Şi niciodată...
Ahoy !
Încă o expresie navală.
Încotro, Dodo ?
Dodo ?
Trei grade la tribord.
Vâsliţi dragii mei.
Vă duc în port imediat.
Domnule Dodo !
Vă rog ! Vă rog, ajutaţi-mă !
Scuzaţi-mă, dar...
... puteţi să mă ajutaţi şi pe mine, vă rog ?
Ajutaţi-mă !
Vă rog !
Ajutaţi-mă !
Înainte, înapoi, în interior, în exterior
Vino si alătură-te cursei
Nimic nu ar putea fi mai uscat decât o veselă cursă între prieteni
Înainte, înapoi, în interior, în exterior
De la bază până-n vârf
Niciodată un început
Nu poate fi niciodată un sfârşit
La sărituri, ţopăieli sau piedici
Fantezist, liber şi vesel
Am început-o mâine, dar o termin ieri
De jur-împrejur, tot rotund mergem
Până în vecii vecilor
Cândva eram în urmă, dar acum aflăm că suntem
Înainte, înapoi, în interior, în exterior
Vino si alătură-te cursei
Nimic nu ar putea fi mai uscat decât o veselă cursă între prieteni
Nu te vei usca niciodată în felul ăsta.
Să mă usuc ?
Trebuie să alergi cu ceilalţi.
Prima regulă a cursei între prieteni, să ştii.
Dar cum pot eu...
Aşa e mai bine ! Te usuci imediat.
Nimeni nu se poate usca în felul ăsta.
Aiureli. Eu sunt uscat deja.
Da, dar...
În regulă, băieţi,
mişcaţi-vă !
Iepurele alb.
Domnule Iepure !
- Dumnezeule. Am întârziat ! - Nu plecaţi !
Mă întorc imediat !
Am întârziat ! Am întârziat !
Ai grijă la coadă ! Nu mai lovi macroul ăla.
Domnule Iepure !
Doamne !
Sunt sigură că a luat-o pe aici.
E posibil să se ascundă ?
Nu aici.
Mă întreb...
Nu. Presupun că trebuie să fi...
Vai, ce înfăţişări deosebite.
Tweedle Dee şi Tweedle Dum.
Dacă ai impresia că suntem de ceară, ar trebui să plăteşti.
Dacă ai impresia că suntem vii, ar trebui să ne vorbeşti.
E logic !
Mă bucur că v-am cunoscut.
La revedere.
Tu începi invers.
Primul lucru care trebuie spus...
"Ce mai faci ?" şi dai mâna
Dai mâna
"Ce mai faci ?" şi dai mâna
Spune-ţi numele şi ocupaţia
Astea-s manierele !
Serios ?
Numele meu este Alice
şi urmăresc un iepure alb aşa că...
Nu poţi să pleci deocamdată.
Vizita abia a început.
Îmi pare foarte rău.
Vrei să joci "ascunsea"...
... sau "cine are nasturele" ?
Dacă stai destul de mult, s-ar putea să ne luptăm.
E foarte drăguţ din partea voastră.
Dar trebuie să plec.
De ce ?
Pentru că urmăresc un iepure alb.
Sunt curioasă să ştiu unde se duce.
E curioasă.
Şi stridiile erau curioase.
Da. Şi îţi aminteşti ce s-a întâmplat cu ele.
Sărăcuţele.
De ce ? Ce s-a întâmplat cu stridiile ?
Nu ai fi interesată.
Eşti mult prea grăbită.
Poate aş putea să pierd puţin timp.
Ai putea ? Ei bine...
Morsa şi tâmplarul.
Sau povestea stridiilor curioase.
Soarele strălucea pe mare
Strălucind cu toată forţa sa
S-a străduit cât a putut să facă
Valurile netede şi luminoase
Şi asta era ciudat pentru că era
Miez de noapte
Morsa şi tâmplarul
Mergeau umăr la umăr
Plaja era largă dintr-o parte în cealaltă
Dar mult prea plină de nisip
Dle. Morsă, zise tâmplarul
Creierul meu începe să se înăsprească
O să măturăm lună aici în jumătate de an
Dacă nu te deranjează munca
Muncă !
A sosit timpul
Spuse morsa...
Să vorbim despre alte lucruri
De pantofi şi nave şi ceară de etanşare
Şi verze şi regi
Şi de ce marea dă în clocot
Şi dacă porcii au aripi
Fără muncă astăzi
Suntem verze şi regi
Stridiilor, veniţi şi plimbaţi-vă cu noi.
Ziua este caldă şi însorită.
O plimbare plăcută, o discuţie plăcută...
... ar fi un veritabil deliciu.
Şi dacă ni se face foame pe drum,
ne oprim şi luăm o muşcătură.
Dar mama stridie a clipit din ochi
Şi a dat din capul greu
Ştia prea bine
Nu era timpul să-şi părăsească patul de stridie
Marea e frumoasă.
Ascultaţi-mi sfatul.
Staţi chiar aici.
Spuse mama.
Da, da, desigur...
A venit timpul, micii mei prieteni
Să vorbim despre alte lucruri
De pantofi şi nave şi ceară de etanşare
Şi verze şi regi
Şi de ce marea dă în clocot
Şi dacă porcii au aripi
Haideţi, fugiţi
Suntem verze şi regi
Ei bine, acum...
... să vedem.
O bucată de pâine este ceea ce avem nevoie.
Ce spui de nişte piper, sare şi oţet ?
Da. O idee excelentă. Foarte bună, într-adevăr.
Acum...
... dacă sunteţi pregătite,
dragi stridii...
Vom începe festinul !
Festin ?
Da...
A sosit timpul, micii mei prieteni
Să vorbim despre mâncare şi alte lucruri
Despre piper şi seminţe de muştar
Şi alte condimente
Le amestecăm pe toate laolaltă
Într-un sos potrivit pentru regi
O să mâncăm astăzi
Precum verzele
Şi regii
Eu...
Plâng pentru tine.
Scuză-mă.
Sunt adânc înduioşat,
pentru că m-am bucurat de compania ta...
... mult mai mult decât realizezi tu.
Stridiilor, micuţelor stridii !
Dar nu veni nici un răspuns.
Şi asta era, deloc ciudat, pentru că...
... fuseseră mâncate,
toate !
A sosit timpul...
Suntem verze
Şi regi
Sfârşit.
A fost o poveste tristă.
Şi are şi o învăţătură.
O învăţătură bună dacă se întâmplă să fi stridie.
A fost o vizită foarte drăguţă.
Încă o recitare numită Părintele William !
Prima strofă.
Tu eşti bătrânul Părinte William, spuse tânărul
Iar părul tău a devenit foarte alb
Şi totuşi stai încontinuu pe cap
Crezi că la vârsta ta este bine, este bine ?
Crezi că la vârsta ta este bine ?
În tinereţea mea, Părintele William îi răspunse fiului său
Aş fi făcut-o din nou şi din nou
Şi aş fi făcut-o din nou...
Mă întreb cine locuieşte aici.
Mary Ann !
Unde le-a pus ?
Mary Ann !
Iepurele !
Mary Ann !
Nu are rost ! Nu pot să aştept ! Am întârziat teribil !
Scuzaţi-mă domnule dar eu încerc...
Mary Ann, de ce eşti aici afară ?
Mary Ann ?
Nu face ceva ! Stai acolo !
Adu-mi mănuşile ! E târziu !
Târziu pentru ce ?
Mănuşile ! Acum !
Doamne ! O să primesc ordine de la Dinah în curând.
Să vedem.
Dacă eram iepure,
unde mi-aş ţine mănuşile ?
Mulţumesc !
Nu mă supăr.
Nu ! Nu din nou !
Mary Ann !
Stai să vezi, Mary Ann.
Ajutor !
Nu !
Ajutor ! Monstru !
Ajutor ! Asistenţă !
Vai !
Un monstru ! Un monstru, Dodo ! În casa mea, Dodo !
Dodo ?
- Sărăcuţa mea căsuţă ! - Uşurel, bătrâne.
Nu poate fi atât de rău.
Săracul meu acoperiş şi pod !
Iată-l !
Ce grozăvie !
Fă ceva, Dodo !
Da, într-adevăr. O situaţie extraordinară, dar...
Dar ce ?
Dar am o soluţie foarte simplă.
Slavă Domnului !
Pur şi simplu trage-l afară pe horn.
Trage-l afară !
Cine, eu ? Nu fi caraghios !
Avem nevoie de...
O şopârlă cu o scară !
Bill ! Bill !
Avem nevoie de o scârlă cu o şopară.
Poţi să ne ajuţi ?
La dispoziţia dumneavoastră, domnule guvernator.
Ai fost vreodată într-un şemineu ?
Am fost în mai multe şeminee...
Excelent, excelent.
Tu doar sari jos pe coş şi trage monstrul ăla afară.
S-a făcut, dle guvernator.
Monstru ?
Nu ! Opreşte-te !
Nu ! Aşteaptă !
Uşurel acum !
Aşa-i mai bine.
Treci pe lângă o ocazie de aur.
Da ?
Poţi deveni faimos.
- Pot ? - Desigur !
Uite un tânăr curajos.
Mergi înăuntru, acum.
Leagă-ţi coada de gâtul monstrului
şi târăşte-l afară.
Dar... dar, dle guvernator...
Succes, Bill.
Ei bine...
... Bill s-a dus.
Săracul Bill.
Poate ar trebui să încercăm
o tactică mai energică.
Da !
Orice, dar grăbeşte-te !
Propun să...
Da ? Continuă ! Continuă !
Propun ca noi...
Asta e ! O să ardem casa !
Poftim ?
Nu !
O să afumăm distrugătorul
O să punem bestia pe fugă
Nişte surcele, un băţ sau două
Bucata asta de gunoi ar trebui s-ajungă
O să afumăm distrugătorul
O să afumăm monstrul
Nu ! Nu frumoasa mea căsuţă pentru păsări !
O să coacem degetele intrusului
O să coacem nasul ticălosului
Adu poarta aia, o să ne facem înţeleşi
Că monştrii nu sunt bineveniţi aici
Chibrit ?
Fără nici un dubiu
O să afumăm monstrul
O să afumăm mon...
Nu !
Sărăcuţa casă şi mobila mea !
Vai, asta e grav.
Trebuie doar să... O grădină !
Poate dacă aş mânca ceva,
m-ar face mai mică.
Ajutor !
Trebuie să mănânc ceva.
Nu pe mine ! Barbaro !
Ajutor !
Monstru !
Ajutor !
Am întârziat !
Sunt aici ! Ar trebui să fiu acolo !
Ai un chibrit ?
Trebuie să plec ! La revedere !
Am întârziat !
Aşteaptă ! Te rog aşteaptă !
Domnişoară, ai cumva un chibrit ?
Nu. Îmi pare rău. Dle. Iepure !
Nici un ajutor. Nici un pic de cooperare.
Nu putem să avem monştrii prin preajmă.
Trebuie să continuu singur.
Aşteaptă. Te rog !
Doar un minut !
Vai !
Nu o să-l prind niciodată cât timp sunt atât de mică.
Dar...
Ce fluturi ciudaţi.
Vrei să spui pâine şi fluturi.
Desigur...
Cine crezi...
Un tăun.
Vreau să spun, un tăun care se balansează.
Fireşte.
Iertaţi-mă, dar nu cumva...
Astea-s aiureli. Florile nu pot vorbi.
Dar sigur că putem vorbi, draga mea.
Dacă este cineva cu care merită să vorbeşti.
Sau să bârfeşti.
Noi cântăm de asemenea.
Cântaţi ?
Vrei să auzi "Spune-le lalelelor" ?
Nu ! Să cântăm despre noi !
Sau despre micile violete timide.
Nu, nu trucul ăla vechi !
Să cântăm Frumosul Crin din Vale.
- Ce zici despre un duet al margaretelor ? - Nu i-ar plăcea asta.
Fetelor ! Vom cânta După-amiaza de Aur.
Ăsta este despre noi toate.
Dă-ne La-ul tău, Crina.
Mici fluturi şi pâinici, sărută lalelele
Iar soarele este ca un balon de jucărie
Şi sunt tufe de zorele
În după-amiaza de aur
Sunt narcise ameţite pe coasta dealului
Corzile violetelor sunt toate acordate
Crinii tigru iubesc păpădiile
În după-amiaza de aur
După-amiaza de aur
Mai sunt câinele şi omida
Şi un centiped arămiu
Unde leneşele margarete
Iubesc viaţa
Foarte liniştită
Pe care o duc
Poţi să-nveţi o mulţime de lucruri de la flori
În special în luna lui Iunie
Este o bogăţie de fericire şi romantism
Toate
În după-amiaza de aur
Toate în după-amiaza de aur
După-amiaza
De Aur
Poţi să-nveţi o mulţime de lucruri
De la flori
În special în luna lui Iunie
Este o bogăţie de fericire şi romantism
Şi romantism
Toate în după-amiaza de aur
A fost superb !
Mulţumesc, draga mea.
Tu din ce grădină vii ?
Nu vin din vreo grădină.
Crezi că este o floare sălbatică !
Nu sunt o floare sălbatică.
Atunci ce specie sau, ca să spun aşa, ce gen eşti, draga mea ?
Presupun că m-aţi numi un gen uman Alice.
Ai mai văzut vreodată un Alice înflorit aşa ?
Ai mai văzut vreodată un Alice ?
I-ai observat petalele ?
Ce culoare deosebită.
Şi fără parfum.
Şi uită-te la rădăcinile alea !
Aş zice că-s mai degrabă sfrijite.
Eu cred că e drăguţă.
Linişte, Mugurel.
Nu sunt o floare !
Aşa cum am bănuit !
Nu e nimic decât un "mobile vulgaris" de rând.
Vai, nu !
Un ce de rând ?
Ca să fiu cinstită... o buruiană !
Nu sunt o buruiană !
Nu te-ai aştepta să recunoască, nu ?
Îţi poţi imagina ?
Dumnezeule !
Nu o lăsa să stea aici şi să prindă rădăcini !
Pleacă acum !
Pleacă !
Nu vrem buruieni în patul nostru !
Avansează !
Bine, dacă aşa vă simţiţi voi...
Dacă aveam dimensiunea normală,
vă puteam culege pe fiecare dacă voiam !
Presupun că asta v-ar învăţa minte.
Poţi să-nveţi multe de la flori.
Mi se pare că ele ar putea să-nveţe multe despre maniere.
A
E I O U
A E I O U
O
U E I O A
U E I A
A E I O U
Cine...
... eşti...
... tu ?
Eu abia ştiu, domnule.
M-am schimbat de atâtea ori...
Nu înţeleg.
Explică-te.
Nu pot să mă explic, dle,
pentru că nu sunt eu însămi, ştiţi.
Nu ştiu.
Nu pot să fiu mai clară.
Nu e clar nici pentru mine.
Tu ?
Cine eşti tu ?
Dvs ar trebui să-mi spuneţi...
Cine...
sunteţi dvs mai întâi.
De ce ?
Totul e atât de confuz.
Nu este.
Este pentru mine.
De ce ?
Nu-mi mai aduc aminte lucrurile aşa cum făceam înainte.
Recită.
Da, dle.
Cum face micuţa albină ocupată...
să-şi îmbunătăţească fiecare...
Opreşte-te !
Nu ai vorbit corectesc.
E...
Dar...
Dar cum micuţul crocodil...
Coada-şi lustruieşte
Turnându-şi apa cea din Nil
Pân' fiece solz sclipeşte ?
Ce vesel...
Ce vesel pare a zâmbi
Şi cum îşi scoate gheara
Ademenind peştişorii, mii
Surâzătoare fiara.
N-am mai auzit-o aşa până acum.
Am îmbunătăţit-o.
Dacă m-ai întreba...
Tu ?
Cine eşti tu ?
Hapciu !
Tu de-acolo !
Fato !
Aşteaptă !
Întoarce-te !
Am să-ţi spun ceva important1
Mă-ntreb ce mai vrea.
Fii calmă.
Asta e tot ?
Nu.
Mai preciselea, care e problema ta ?
E precise...
Precise...
E exact asta.
Aş vrea să fiu mai mare, dle.
De ce ?
La urma urmelor...
7 centimetri, e-o înălţime groaznică.
Eu am preciselea şapte centimetri
şi e o înălţime foarte bună !
Dar nu-s obişnuită cu asta
şi nu trebuie să...
ţipi !
Mai am câteva indicii.
O parte te face să te măreşti.
O parte din ce ?
Cealaltă te face să te micşorezi.
Cealaltă parte din ce ?
Din ciupercă, desigur !
O parte mă va mări...
Dar care-i care ?
După tot ce s-a întâmplat, eu...
Mă întreb dacă...
Nu-mi pasă.
M-am săturat să am şapte centimetri.
Un şarpe !
Ajutor ! Ajutor !
Un şarpe ! Un şarpe !
Te rog, te rog !
Afară cu tine !
Pleacă ! Şarpe !
Dar nu sunt un şarpe !
Chiar ?
Ce eşti mai exact ?
O fetiţă.
Fetiţă ?
Ha ! Fetiţă ?
Chiar asta sunt.
Adică, eram.
Presupun că nu mănânci nici ouă.
Ba da, mănânc.
Ştiam eu !
Şarpe ! Şarpeeeeeeeee !
Pentru numele lui Dumnezeu !
Şi cealaltă parte te va...
Ideea în sine !
Îmi petrec tot timpul clocind ouă pentru şerpi ca ea !
Doamne.
Mă-ntreb dacă o să mă prind vreodată.
Aşa. E mult mai bine.
Aş face bine să păstrez astea.
Să vedem.
Unde rămăsesem ?
Mă-ntreb pe unde ar trebui s-o iau.
¶ Era cam patru la amiezi... Un tirbuşon cu păr din iezi ¶
¶ Se-nvârtea şi se rotea În ceas din ierburi crude ¶
¶ Şi-o gingaşă păsărea ¶
¶ Din depărtări se-aude. ¶
¶ De acasă porcul verde-aprins ¶
¶ Tot fluiera întins, întins. ¶
De unde se...
Ai pierdut ceva ?
Eu... nu...
- Vreau să zic... Mă întrebam...
Este în regulă.
Un moment, te rog.
Al doilea refren.
¶ Era cam patru la amiezi... ¶
¶ Un tirbuşon cu păr din iezi ¶
¶ Se-nvârtea şi se rotea În ceas din ierburi crude ¶
Dar... dar eşti o pisică.
O pisică de Cheshire.
¶ Şi-o gingaşă păsărea ¶
¶ Din depărtări se-aude. ¶
Aşteaptă.
Nu pleca, te rog !
Aşa.
Al treilea refren.
Vroiam să întreb...
pe unde ar trebui să o iau.
Depinde...
unde vrei să ajungi.
Nu prea contează, atâta timp...
Atunci... nu prea contează...
pe unde o iei.
¶ Şi-o gingaşă păsărea Din depărtări se-aude. ¶
¶ De acasă porcul verde-aprins Tot fluiera întins, întins. ¶
Apropo...
dacă ai vrea să ştii,
a luat-o... pe acolo.
Cine a luat-o pe acolo ?
Iepurele alb.
Aşa a făcut ?
A făcut ce ?
A luat-o pe acolo ?
Cine a făcut asta ?
Iepurele alb.
Ce iepure ?
N-ai spus...
Poţi să stai în cap ?
Totuşi...
dacă eu aş fi căutat un iepure alb...
l-aş fi întrebat pe Pălărierul Nebun.
Pălărierul Nebun ?
Nu, eu nu...
Sau... mai e Iepurele de Martie...
în direcţia aia.
Mulţumesc. Îl voi vizita.
Desigur...
şi el e nebun.
Nu vreau să fiu cu oameni nebuni.
Nu ai ce-i face.
Aproape toată lumea e nebună aici.
S-ar putea să fi observat...
că nici eu nu sunt întreg la minte.
¶ De acasă porcul verde-aprins Tot fluiera întins, întins. ¶
Doamne ! Dacă oamenii de aici sunt aşa,
trebuie să încerc să nu-i supăr.
Cât de interesant !
¶ Dacă nu sunt obiecţii ¶
¶ Să fie unanim ¶
¶ O foarte fericită nenaştere ¶
¶ O foarte fericită nenaştere nouă ¶
¶ O ¶
¶ Foarte fericită nenaştere mie ¶
¶ Cui ¶
¶ Ţie ¶
¶ O foarte fericită nenaştere ţie ¶
¶ Cui, mie ¶
¶ A, mie ¶
¶ Să ne felicităm cu toţii ¶
¶ Cu încă o cană de ceai ¶
¶ O foarte fericită nenaştere ¶
¶ Ţie ¶
N-avem loc ! N-avem loc !
Dar e destul loc.
E nepoliticos să te aşezi fără a fi invitat.
E într-adevăr foarte, foarte nepoliticos !
Într-adevăr foarte, foarte nepoliticos.
Îmi pare foarte rău.
Dar mi-a plăcut cântecul.
Ţi-a plăcut cântecul nostru ?
Ce copil încântător !
Sunt atât de emoţionat !
Nu primim niciodată complimente.
Trebuie să stai la o cană de ceai !
Da, într-adevăr.
Trebuie să stai la o cană de ceai.
Îmi pare rău că v-am întrerupt petrecerea zilei de naştere.
Ziua de naştere ?
Nu e o petrecere a zilei de naştere !
Sigur că nu.
E o petrecere a zilei de nenaştere.
Nenaştere ?
Îmi pare rău. Nu înţeleg.
E foarte simplu.
30 de zile au sept...
Nu. O nenaştere...
dacă ai o zi de naştere, atunci...
tu...
Nu ştie ce e o zi de nenaştere.
Ce prostesc !
Voi elucida.
¶ Statisticile arată ¶
¶ Arată că ai o singură zi de naştere ¶
¶ Imaginează-ţi o singură zi de naştere în fiecare an ¶
¶ Dar sunt 364 de nenaşteri ¶
¶ Exact de ce ne-am adunat aici pentru a sărbători ¶
Atunci azi e şi ziua mea de nenaştere.
Aşa e ?
Ce lume mică !
În cazul ăsta...
¶ O nenaştere foarte fericită ¶
¶ Mie ¶
¶ Ţie ¶
¶ O nenaştere foarte fericită ¶
¶ Pentru mine ¶
¶ Pentru tine ¶
¶ Suflă în lumânare ¶
¶ Şi fă-ţi dorinţa să ţi se împlinească ¶
¶ O foarte fericită nenaştere ¶
¶ Ţie ¶
Sclipi, sclipi, liliac pici.
Mă întreb tu ce mai zici.
Peste toată lumea zbori,
Ca o tavă printre nori.
A fost minunat.
Şi acum, draga mea,
spuneai că erai în căutarea...
Scuză-mă.
Erai în căutarea unei informaţii ?
Da. Caut...
Cană curată ! Cană curată !
Dă-te aşa !
Dar nu mi-am folosit cana.
¶ Cană curată, dă-te aşa ¶
Mai vrei nişte ceai ?
N-am băut încă,
aşa că nu pot să mai beau.
Adică nu poţi bea mai puţin.
Întotdeauna poţi să iei mai mult decât nimic.
Dar...
Şi acum, draga mea,
ceva pare să te tulbure.
Spune-ne despre asta.
Începe cu începutul.
Da, da.
Şi când ajungi la sfârşit...
opreşte-te !
A început când stăteam...
pe malul râului cu Dinah.
Foarte interesant.
Cine e Dinah ?
Dinah e pisica mea.
Pisică ?
Pisică !
Ce e cu el ?
Prinde-l !
Ajutor ! Ajutor ! Opreşte-l !
Adu gemul !
Pune-i-l pe nas !
P-p-pisică...
Dumnezeule.
Astea sunt lucrurile care mă supără.
Vezi ce zarvă ai creat ?
Nu m-am gândit...
Dacă nu gândeşti, n-ar trebui să vorbeşti.
Cană curată, dă-te aşa !
Dar...
¶ Dă-te aşa, dă-te aşa ¶
¶ Dă-te aşa ¶
Ce spuneai, dragă ?
A, da.
Stăteam pe malul râului,
cu... ştii tu cine.
Ştiu ?
Mă refer la p-i-s-i-c-a mea.
Ceai !
Doar o jumătate de cană.
Hai, hai, draga mea
nu-ţi place ceaiul ?
Îmi place foarte mult.
Ai putea cel puţin să faci o conversaţie politicoasă.
Vroiam să vă întreb...
Am o idee excelentă.
Să schimbăm subiectul.
De ce e un corb ca o masă de scris ?
Ghicitori ?
Să vedem.
De ce e un corb...
ca o masă de scris ?
Pardon ?
De ce e un corb ca o masă de scris ?
Ce ?
Ai grijă. E nebună.
E ghicitoarea ta stupidă.
Tocmai ai spus...
Nu te agita.
O cană cu ceai ?
O cană cu ceai, într-adevăr !
N-am timp.
Timp ! Cine are timp ?
Nu e timp, nu e timp, nu e timp.
Bună ziua. La revedere. Am întârziat ! Am întârziat !
Iepurele alb !
Am întârziat mult. Am întârziat atât de mult !
Nu e de mirare că ai întârziat.
Ceasul acesta are întârziere de exact două zile.
Întârziere două zile ?
Normal că ai întârziat.
Dumnezeule.
Va trebui să verificăm asta.
Văd ce e în neregulă.
Ceasul acesta e plin de roţî.
Sărmanul meu ceas !
Rotiţele şi arcul meu !
Dar... dar... dar... dar...
Unt ! Desigur !
Îi trebuie unt. Unt !
Unt !
U-unt ?
Unt. Mulţumesc. Unt.
E în regulă.
Nu, nu, nu.
O să îţi scape firimituri în el !
Ăsta e unt bun.
Ceai ?
Nu m-am gândit niciodată la ceai.
Nu ! Nu ceai !
Zahâr ?
Zahăr. Două linguri.
Două linguri. Mulţumesc.
Ai grijă !
Gemul ! Am uitat de gem.
Muştar !
Muştar, da.
Muştar ?
Să nu fim prostuţi.
Lămâie. E altfel.
Asta ar trebui să fie.
Uită-te la asta !
Dumnezeule.
Doamne.
Ceas nebun.
Ceas nebun !
E o singură modalitate de a opri un ceas nebun.
Două zile cu întârziere, asta e.
Ceasul meu !
Era al tău ?
Era un cadou de ziuă a nenaşterii.
În cazul ăsta...
¶ O zi a nenaşterii fericită ¶
¶ Ţie ¶
Dle Iepure !
Unde s-a dus ?
¶ ... nouă, nouă ¶
¶ O zi a nenaşterii foarte fericită ¶
¶ Nouă, nouă ¶
Dintre toate lucrurile prosteşti !
Asta e cea mai stupidă petrecere !
M-am săturat de atâta lipsă de sens !
Mă duc acasă.
Direct acasă.
Iepurele ăla.
Cui îi pasă unde se duce ?
Dacă n-ar fi fost el, eu...
„ Pădurea Tulgey. ”
Interesant.
Nu-mi aduc aminte de asta.
Să vedem...
Nu, nu, te rog.
Gata cu prostiile !
Dacă am venit pe aici,
ar trebui să mă întorc pe aici.
Îmi cer scuze.
Dumnezeule.
Când ajung acasă,
o să scriu o carte despre locul ăsta.
Dacă o să ajung vreodată acasă.
Mă scuzaţi !
Aţi putea să -mi spuneţi...
nu contează.
Dumnezeule.
Se face îngrozitor de întuneric,
şi nimic nu arată familiar.
M-aş bucura să ies din...
Ar fi drăguţ...
ca ceva să aibă logică, măcar o dată.
Purceluşii verzi ?
O potecă !
Slavă domnului !
Ştiam că o să găsesc una, mai devreme sau mai târziu.
Dacă mă grăbesc,
aşputea ajunge acasă la timp pentru ceai.
Ce-o să se bucure Dinah să mă vadă !
Abia aştept să...
Doamne !
Acum n-o să mai ies niciodată.
Când te rătăceşti,
cred că e un sfat bun...
să rămâi unde eşti...
până când te găseşte cineva.
Dar... cine s-ar gândi să mă caute aici ?
Bun sfat.
Dacă aş fi ascultat mai devreme,
n-aş fi aici.
Dar asta e problema cu mine.
Îmi dau sfaturi foarte bune...
¶ Dar le urmez foarte rar ¶
¶ Asta explică ¶
¶ Belelele în care mă aflu mereu ¶
¶ Să fii răbdător ¶
¶ E un sfat foarte bun ¶
¶ Dar aşteptarea mă face curioasă ¶
¶ Şi aş iubi schimbarea ¶
¶ De ar începe ceva ciudat ¶
Am plecat pe calea mea, voioasă...
şi nu m-am gândit o clipă.
Ar fi trebuit să ştiu...
că e un preţ de plătit...
într-o zi.
Într-o zi.
Îmi dau...
sfaturi foarte bune,
dar rareori le urmez.
Voi învăţa vreodată...
să fac ceea ce trebuie ?
¶ Voi învăţa vreodată ¶
¶ Să fac ¶
¶ Ceea ce trebuie ? ¶
¶ De acasă porcul verde-aprins Tot fluiera întins, întins. ¶
Pisică de Cheshire ! Tu eşti !
La cine te aşteptai ?
La iepurele alb, probabil ?
Nu, nu, nu.
Am terminat cu iepurii.
Vreau să mă duc acasă,
dar nu ştiu care-i calea mea.
Asta pentru ca nu ai o cale.
Toate căile de aici, vezi bine,
sunt căile reginei.
Dar n-am cunoscut nicio regină.
Nu ?
N-ai cunoscut-o ?
Dar trebuie !
O să te adore.
Pur şi simplu.
¶ De acasă porcul verde-aprins Tot fluiera întins, întins. ¶
Te rog ! Te rog !
Cum o pot găsi ?
Unii o iau pe aici,
alţii pe acolo,
dar eu, personal,
prefer scurtătura.
¶ În roşu rozele vopsim
Noi în roşu rozele vopsim
Nu îndrăznim să ne oprim
Sau vreun strop să irosim
Noi peste tot vopsea stropim
Şi-n roşu rozele vopsim
În roşu rozele vopsim
O lacrimă noi slobozim
Pentru că foarte bine ştim
Că din crescut se vor opri
Şi în curând chiar vor muri
Şi totuşi noi nu ne oprim
În roşu rozele vopsim.
Roşu, roşu, roşu, roşu
În roşu rozele vopsim
Noi în roşu rozele vopsim
Mă scuzaţi, dle Three
De ce trebuie pictate în roşu ? ¶
Problema e, dră,
că am plantat trandafirii din greşeală.
Şi...
¶ Reginei doar roşii îi plac
Şi de-ar fi daţi cu alb de lac
S-ar supăra ca un rău roi
Şi fiecare dintre noi
Şi-ar pierde capul, vai şi amar ¶
Dumnezeule !
¶ E cel mai mare al nost' coşmar
Noi în roşu rozele vopsim. ¶
Doamne ! Lăsaţi-mă să vă ajut.
¶ În roşu rozele vopsim
Noi în roşu rozele vopsim
Nu-i spune ei că ne-ai văzut
Şi nici că noi vorbim ce ştim
Dar roşii rozele vopsim
Da, roşii rozele vopsim. ¶
Nu roz.
Nu verde.
Nu aquamarin.
¶ Noi în roşu rozele vopsim. ¶
Regina !
Regina ! Regina !
Cărţi, halt !
Numărătoarea !
1, 2, 3, 4, 5,
6, 7, 8, 9, 10, juvetele !
Iepurele.
Înălţimea Sa,
Luminăţia Sa,
Excelenţa Sa,
Majestatea Sa,
Regina de Inimă Roşie !
Şi regele.
Cine mi-a pictat trandafirii în roşu ?
¶ Cine îndrăzneşte a pângări Vopsea vulgară a folosi
Pentru roialul pat de flori ?
Şi rozele de vor vopsi
Cu capetele vor plăti. ¶
Majestatea Voastră, vă rog.
E vina lui.
Nu eu, Luminăţia Voastră.
Asul !
Doi !
Nu eu !
De ajuns !
Tăiaţi-le capetele !
¶ Cu capetele lor ei vor plăti
De rozele-mi le vor vopsi
Ce-ar plăti e meritat, Căci albe roze au plantat
Când roşii ar trebui a fi
Ori toţi cu capul vor plăti ! ¶
Linişte !
Vă rog, vă rog. Ei vroiau doar...
Şi cine e asta ?
Să văd, draga mea.
Nu e o inimă.
E o treflă ?
E o fetiţă.
Da şi speram...
Uită-te în sus. Vorbeşte frumos.
Şi nu te juca cu degetele !
Întoarce-ţi degetele.
Fă o plecăciune.
Deschide-ţi gura mai larg şi spune mereu,
" Da, Majestatea Voastră ! "
Da, Majestatea Voastră !
De unde vii ?
Unde te duci ?
Mi-am pierdut calea.
Calea ta ?
Toate căile de aici sunt ale mele !
Ştiu. Mă gândeam...
Fă o plecăciune în timp ce te gândeşti.
Economiseşti timp.
Da, dar vroiam să întreb...
Eu o să pun întrebările !
Joci croquet ?
Da, Majestatea Voastră.
Atunci să înceapă jocul !
La locurile voastre. Repede ! Repede !
Schimbaţi !
Cărţi, tăiaţi !
Împărţiţi cărţile !
Cărţi, halt !
Linişte !
Tăiaţi-i capul !
Aţi auzit ce a spus.
Tu urmezi,
draga mea.
Da, Majestatea Voastră.
Din toate lucrurile imposibile...
Vrei să ne pierdem amândoi capetele ?
Eu nu.
Cum te descurci ?
Deloc.
Pardon ?
Am spus, deloc.
Cu cine vorbeşti ?
Cu o pisică, Majestatea Voastră.
Unde ?
Acolo !
E acolo !
Te avertizez, copile.
Dacă-mi pierd cumpătul, îţi pierzi capul !
Am putea s-o enervăm.
Să încercăm ?
Nu, nu !
E amuzant.
Nu, nu, opreşte-te !
Blana şi mustăţile mele !
Salvează regina !
Capul cuiva va cădea pentru asta !
Al tău !
Tăiaţi-i...
Nu ar putea să aibă un proces
mai întâi ?
Proces ?
Un proces micuţ ?
Foarte bine.
Să înceapă procesul !
Majestate...
membrii ai juriului,
supuşi regali...
Şi regele.
Prizoniera este acuzată de ademenirea Majestăţii Sale...
într-un joc de crochet,
şi astfel deliberat hărţuind-o, provocându-i suferinţă,
şi enervând-o pe iubita noastră...
Lasă asta !
Treci la partea în care îmi ies din fire.
...astfel făcând-o pe regină să-şi iasă din fire.
Acum, eşti pregătită de sentinţă ?
Dar trebuie mai întâi să fie un verdict.
Întâi sentinţa !
Verdictul apoi.
Dar nu asta e calea...
Toate căile sunt...
Căile dumneavoastră, Majestate.
Da, copilă.
Tăiaţi-i...
Gândiţi-vă, nu am chemat niciun martor.
Nu am putea auzi unul sau doi ?
Bine, fie,
dar hai mai repede !
Primul martor. Chemaţi primul martor.
Iepurele de Martie.
Ce ştii despre această întâmplare nefericită ?
Nimic.
Absolut nimic ?
Absolut nimic !
E foarte important !
Juraţi, notaţi asta.
"Irelevant," vrea Majestatea Voastră să zică.
Tăcere !
Următorul martor.
Şoricelul alunar.
Ei bine...
Ce ai de spus ?
Licăreşte, licăreşte, micuţ liliac.
Ce mult aş vrea să ştiu...
Asta e cea mai importantă mărturie pe care am auzit-o până acum.
Notaţi asta !
Licăreşte, licăreşte.
Cine urmează ?
Pălărierul Nebun.
Jos cu pălăria ta !
Vai mie.
Unde erai când s-a petrecut această oribilă nelegiuire ?
Eram acasă şi beam ceai.
Azi e ne-aniversarea mea.
Vai, azi e şi ne-aniversarea ta.
Este ?
¶ O ne-aniversare fericită ¶
¶ Mie ? ¶
Nu.
¶ O ne-aniversare fericită ¶
¶ Mie ? ¶
¶ Ţie ¶
¶ Acum suflă în lumânare, dragă ¶
¶ Şi transformă-ţi dorinţele în realitate ¶
¶ O ne-aniversare fericită ¶
¶ Ţie ¶
Majestatea Voastră.
Da, dragă ?
Uitaţi-l.
Ce ? Pe cine ?
Cheshire.
Pisica !
E îngrozitor.
Opriţi-l !
Să mă ajute cineva ! Prindeţi-l !
Gemul !
Din porunca regelui !
Dă-mi-l !
Capul cuiva se va rostogoli pentru asta !
Ciuperca.
Tăiaţi-i...
Nu-mi e teamă de voi !
Sunteţi doar o grămadă de cărţi.
Regula 42... persoanele mai înalte de un kilometru-jumătate...
trebuie să părăsească palatul imediat.
Eu nu am un kilometru-jumătate. Şi nu plec.
Îmi pare rău. Regula 42.
Cât despre dumneavoastră, Majestate.
Majestate, întradevăr.
Nu eşti o regină.
Eşti doar o grasă, încrezută,
ţâfnoasă şi bătrână ti...
tirană.
Ce spuneai, dragă ?
A spus că eşti o grasă, încrezută,
irascibilă, bătrână tirană !
Tăiaţi-i capul !
Aţi auzit ce a spus Majestatea Sa !
Tăiaţi-i capul !
Nu poţi pleca dintr-un ceainic fără o ceaşcă de ceai.
Dar nu mă pot opri acum.
Trebuie să ni te alături într-o cană de ceai.
Tăiaţi-i capul !
Domnule Omidă, ce să mă fac ?
Cine eşti ?
Fuge !
Nu o lăsaţi să scape !
Tăiaţi-i capul !
Încă e încuiat, ştii.
Regina. Trebuie să ies afară.
Dar eşti afară.
Poftim ?
Uită-te.
Cum... eu sunt !
Dorm.
Nu o lăsaţi să scape !
Tăiaţi-i capul !
Alice, trezeşte-te.
Alice !
Te rog, trezeşte-te, Alice.
Alice ! Alice !
Alice !
Alice ! Alice !
Vrei să fi atentă şi să spui lecţia ?
Cum a reuşit micul crocodil...
să-şi îmbunătăţească a lui coada strălucitoare...
şi să reverse apele din...
Alice, ce tot spui ?
Îmi pare rău.
Vedeţi, omida a spus...
Omida ? Dumnezeule.
Alice, eu...
Ei bine, vino.
E timpul pentru ceai.
¶ Alice ¶
¶ În Ţara Minunilor ¶
¶ Peste deal ¶
¶ Sau aici sau acolo ¶
¶ Mă întreb unde ¶
¶ Alice ¶
¶ În Ţara Minunilor ¶
¶ Cum ajungi în Ţara Minunilor ? ¶
¶ Peste deal sau pe sub pământ ¶